Major!
Jeg... klarer meg.
Major!
Redd deg selv. La meg være igjen.
Du må stikke.
Det kan jeg ikke! Jeg tar deg med meg!
La meg være igjen.
Jeg forlater deg ikke! Jeg blir her og kjemper!
Jeg går bare hvis jeg tar deg med meg.
Violet!
Jeg lar deg ikke dø!
Slutt.
Bare slutt!
Du må leve.
Violet.
Du må leve.
Være fri.
Fra dypet av mitt hjerte.
Jeg elsker deg.
Elsker?
Hva er å elske?
Hva er...
...å elske?
Jeg forstår ikke!
Major!
Jeg tenkte nok at du var her.
Det var et brutalt slag.
Etter at laget ditt sendte opp blusset, angrep resten av styrkene våre,
og da de forsto at de ville tape,
bombet Gardarik-hæren sitt eget hovedkvarter før de gjorde retrett.
Du ble funnet nederst i trappen.
Han dyttet deg nok vekk for å beskytte deg fra eksplosjonen.
Da jeg var på sykehuset, sa alle at majoren klarte seg.
Vi klarte ikke å si det.
Du var mer bekymret for ham enn for deg selv.
Kom igjen.
Violet.
Hvor...
...skal jeg gå?
Jeg kan bare dra dit majoren er.
Vi drar tilbake til kontoret.
Du er vår hukommelsesdukke.
Da blir jeg her til du bestemmer deg for å bli med.
Han ba meg jo passe på deg.
Rett før slaget kom han til meg og sa...
Ta deg av Violet hvis noe skjer meg.
Ta henne med til Evergarden-huset i Leiden når krigen er over.
Gilbert?
Jeg stoler på deg.
Han så deg aldri som et krigsverktøy.
Han så deg som ei vanlig jente og var bekymret for fremtiden din.
Hei. Beklager at jeg tok deg med.
Går det bra?
Det går vel bra?
Jeg var usikker på hva som ville skje da du ble skrevet ut av sykehuset,
men du har lært deg å være hukommelsesdukke.
Du har kommet langt.
Du bør kunne leve uten ordrene hans.
Vil jeg aldri få ordre fra deg igjen, major?
Du har ikke gjort noe galt.
Vi kan snakke om det senere.
Veien er sperret.
-Oberstløytnant! -Jeg er ikke...
-Glem det. Hvil. -Ja!
Har det skjedd noe?
Byen Caisseclaire ble angrepet av en antifredsfaksjon fra Gardarik.
Jeg har hørt at det har vært voksende antifredstendenser.
Hva er status?
De ble beseiret, men vi må følge med på gjenværende opprørere.
Da tar vi en annen vei.
Mottatt.
Er Violet tilbake?
Det virker slik, men...
Hun kommer vel tilbake til jobb?
Kan du se til henne?
-Hvorfor ikke du? -Hun trenger en som deg nå.
Hva skal det bety?
Jeg har bedre ting å gjøre.
Benedict.
Kan du sjekke distrikt 12 for meg?
Jeg drar til distrikt 14.
Har noe skjedd?
Et av de nye postbudene kastet brevene
han ikke fikk levert.
Hva?
Vi skal lete etter dem.
Ta det med ro. Vi tror vi vet hvor de er.
Er du der, Violet? Jeg vil sjekke hvordan du har det.
Jeg er svært lei... for bekymringene jeg har skapt.
Hvordan har du det? Har du spist?
Jeg setter maten din her.
Kommer du ut i morgen?
Vi gleder oss til å se deg, og du har mange forespørsler.
Jeg...
Det er som direktør Hodgins sa.
Jeg brenner.
På grunn av det jeg har gjort.
En dag vil du forstå.
Og da vil du endelig forstå at du har mange brannsår.
Hvorfor sa du det til henne?
Hun hadde ikke noe valg med bakgrunnen sin.
Verken bakgrunnen eller detaljene spiller noen rolle.
Fortiden kan ikke slettes.
-Så glem den, begynn på nytt... -Den kan ikke glemmes heller.
Hun er ikke den eneste som brenner.
Både du og jeg.
Vi har usynlige arr etter flammene.
Så...
Hva skal hun gjøre, da?
Hun må bestemme selv.
Etter å ha sett på og akseptert den brennende kroppen sin.
Men...
Hun har mistet majoren...
...og alt det andre hun hadde.
Det går bra.
Hun har ikke mistet ham.
Eller noe annet.
Cattleya er heller ikke her.
Jeg ser til henne i morgen.
Det er kanskje bedre å gi henne litt tid.
Men...
Jeg vil vite hva "jeg elsker deg" betyr.
Jeg ble dukke fordi jeg ville vite hva majoren mente med "jeg elsker deg".
Trenger vi bare å gi henne tid?
Hva?
Hva om hun aldri blir dukke igjen?
Jeg vil gjerne ha en skriver.
Major.
Hva er det?
Violet?
Major.
Major!
Du lever!
Det antrekket.
Jeg jobber for tiden som hukommelsesdukke.
Gjør du?
Ja. Jeg skriver brev.
Brev, sier du?
Med hendene som tok så mange liv?
Major?
Skriver du brev som gir folk kontakt?
Major?
Major!
Hva...
...skal jeg gjøre?
Vær så snill.
Gi meg en ordre.
Jeg har et brev til deg, Violet Evergarden.
Det er adressert til deg.
Erica og Iris ba meg levere det.
Jeg har gjort mitt.
Leverer du på denne tiden av døgnet?
Ja. Vi fant brevene som ble kastet.
Hvor er Benedict?
Han forstuet ankelen.
Det er på grunn av skoene hans.
Hva feiler det deg?
Au!
Jeg skal ned Craft Street.
Kan du ta gaten ved siden av?
Alle inneholder jo viktige følelser.
Alle brev fortjener å bli levert.
Et brev!
Mamma! Det er fra pappa!
Har du levert ferdig?
Takk for hjelpen.
Så flott! Alle fant frem.
"Hvordan går det, Violet?
Jeg tenkte på å besøke deg,
men etter å ha snakket med Iris, valgte vi å skrive et brev i stedet.
Det er kanskje rart at en dukke skriver til en annen dukke,
men vi ville at du skulle vite at vi er bekymret for deg.
Og at vi...
...venter på deg.
Du vil kanskje ikke komme tilbake til jobb nå,
så ta den tiden du trenger.
Men hvis noe skjer, så ikke nøl med å ringe.
Både Iris og jeg har tro på at du kommer tilbake.
Og en ved navn Spencer kom for å be om å få skrevet et brev.
Han ville skrive et takke- og unnskyldningsbrev til søsteren.
Han ba spesielt om deg...
...og insisterte på at du måtte skrive brevet."
Er det tilfredsstillende?
Ja.
Det er litt flaut å sende brev til lillesøsteren sin,
men jeg fikk ny jobb takket være henne.
Hun fikk meg til å ville begynne på nytt.
Beklager dette. At du måtte komme helt hit.
Jeg hørte at du hadde fri.
Jeg ble fortalt om forespørselen...
...i et brev.
Det er det første brevet jeg har fått.
Det fikk meg til å forstå
hvor spesielt det er å få et brev.
Jeg tror Luculia vil bli fornøyd.
Takk.
En som passer navnet sitt.
Et navn som passer.
Violet?
Det er som du sa.
Jeg hadde brannsår på hele kroppen.
Går det bra?
Har jeg...
Har jeg rett til å være hukommelsesdukke?
Har jeg...
Har jeg rett til å leve?
Fortiden kan ikke slettes.
Men...
Men alt du har oppnådd som hukommelsesdukke...
...må heller aldri glemmes, Violet Evergarden.
Tekst: John Friberg